Doamne, da-i rău de tot.
- Nu putem duce prostiile astea de aici? - Nu până nu se termină înghețul.
Au oprit ridicarea gunoiului...
- Doamne! - Stai, ce-i?
- Am auzit VP-ul țipând? - Nu, eu eram.
Și era un strigăt. Era un șobolan pe gunoaie, așa că am strigat, să-l sperii.
- Aia era voce de bărbat? - Da, fiindcă eu sunt bărbat!
Am voce de bărbat.
Așa, vezi. Depărtează-te. Depărtează-te...
Traducerea: Reef addic7ed.com
Cursa senatoarei spre Casa Albă
Să fie "Președinta Meyer"?
Senatoarea se precipită. Selina-și suspendă campania
Decăderea lui Meyer Selina, "mândră" să fie VEPE
VICEPREȘEDINTA Sezonul 2, episodul 7 "Înghețul"
Jur pe Dumnezeu, era uriaș! Era cât un ponei!
- Chiț-chiț! - Doamne! Termină, nu-i frumos.
Bun, deci n-am s-o lungesc. Suntem pe îngheț, voi avea doar personal-cadru.
- Deci Keith rămâne, este? - Poftim?
Keith. Se încadrează în cadru...?
Vă rog, doamnă, nu-mi permit să intru-n neplătit...
- Nu intri. Dar, Dan, tu, da. - Doamnă...
Da, cum voi doi faceți treburi similare, are sens economic să pleci tu, Dan.
Asta-nseamnă că are salariu mai mare ca mine?
Oricum, chestia-i că nu va dura, fiindcă azi mă întâlnesc cu spicherul, nu?
- Azi, da. - Așa că îngheț înghețul.
Se pare că-i între noi acum. Fără mine, biroul ăsta implodează.
Gary, Serviciul Secret îți spune Tâmpa Shirley Temple.
- Deci mai... - Sue?
- Da? - Tu pleci acasă.
- Da, îmi pare rău. - Fie.
Vreau o clipă.
- E greu, frate... - Doamne, ce rău îmi pare pentru ea...
- Să fim serioși, trebuia să plece. - "Biata Sue".
- Biata Sue. - Păi, atunci, eu fac pași.
Bun, trebuie să-ți amintesc că nu poți lua contact profesional
cu nimeni din administrația asta și că îți este interzis prin lege
să intri în Aripa de Vest sau în Clădirea Eisenhower.
- De fapt, nu trebuia să-mi amintești. - Știu, dar voiam s-o fac.
- Pe mai târziu! - A primit-o tare bine.
- E ca Spock, nu-și arată emoțiile. - Niciodată?
- Niciodată. - "Niciodată"...?
- Nu, nici chiar atunci. - Tu faci mișto.
L-am văzut odată râzând tare de tot, când a căzut bodyguardul de pe Segway.
O fi râsul o emoție...?
Pachetul complet pe o zi în stațiune... Nu, cred că veți vedea că este posibil.
Sue Wilson. Client de preț și, la nevoie, unul agresiv.
Poți aranja prânzul cu el? Super.
Nu, mă uit doar prin magazinul vieții. Pe la sectorul "ce-ar fi".
Nu, îneacă-mă...
Îneacă-mă în contacte. Vreau să se-ngrețoșeze oamenii de moaca mea.
Foarte amuzant, Carl.
- Gary, nu știu cum să fac aia. - A, doamnă. A-a-a, scuze.
E pe toate blogurile cum c-a donat Andrew ambelor partide.
- Cine tot mestecă-n oala cu căcat? - Roger Furlong.
Așa mi-am zis și eu. Clar ca ziua, Furlong.
Parcă-s scurgeri anale.
Donațiile, căcatul ăla de carte cum că aș avea o relație de fațadă cu Andrew,
contractul pe pământ de acum sute de ani...
Să-mi aducă cineva capul defălcat al lui Roger Furlong!
- Păi, la mulțumiri, autorul zice... - De ce ai o copie cu aia?
Ca s-o pot refuta oamenilor. E copia mea de refutare.
Scapă de ea. Refute-o.
Uite, dacă VP-ul ar avea vreo fereastră, ar fi una înaltă de pe care să te-arunce.
- E tare, asta. - O imit pe Sue.
- Da, foarte tare. - Poftim...?
Ești gravidă? Doamne, scuze, n-a fost cu intenție.
Auzi, sună săptămâna viitoare și te strecor cumva, bine? Felicitări...!
"Păi bonsoar, guvernanț'! Țâparu-m' muraț' șî burta-m' gâdilaț'",
"că spri viesâla Londră mă porniesc, pi-acolo pula s-o bielăsc, eh"?
- "Iaste, dragoste? Eh...?" - Mergi la conferința G8 de la Londra?
Da, merg, Gary, mulțumesc de întrebare. Da, merg.
E un oraș în care femeile-s bete la propriu cât e ziua de lungă,
iar eu am să le umplu golurile, amice.
Dar trebuie să-mi reînnoiesc pașaportul, așa că pot vorbi cu vepeul?
Ce treabă are ea cu asta?
Păi, creier-de-sloboz, guvernu-i sub îngheț,
deci birourile de eliberat pașapoarte sunt închise.
Așa că vreau să tragă Selina niște sfori pentru mine. Cheam-o deci pe Sue.
Unde-i Sue? Unde-i Sue? Cine-i noul Sue? Eu.
- Ați dori o întrevedere, dle Ryan? - Da, Noul Sue, aș dori o întrevedere.
Suge-o.
Priviți în jur. Oameni fără serviciu... Gunoaie pe străzi. Oameni în suferință.
Uneori am sentimentul că nu-mi cunosc propriul partid.
Vedeți, ăsta-i necazul cu înalta-definiție.
Nu vrei să vezi o pulă în înaltă-definiție.
Cum au putut permite instalarea înghețului?
Oare gras-plătiților făcători de legi ai Washingtonului nu le pasă de oameni?
Ce...? Eu nu-s plătită "gras". Am fost înstărită de dinainte, da? "Scuze"!
Trebuie să ajungă la o înțelegere și să facă duhoarea să dispară.
Doamnă, duhoarea de acasă de la dvs. a dispărut.
- Datorită mie... - Ce...?
Știți de gunoiul ăla mirositor de lângă casa dvs.?
În calitate de Sue, am pus o companie privată să-l ridice.
- Ce...? De ce ai face una ca asta? - N-a fost o idee bună, Gary.
Nu la reacția asta m-am așteptat...
Băi, Gary, deci toți din Gunoiton trebuie să îndure mirosul, mai puțin...
"Prințesa snoabă din palatul ei parfumat"?
Asta ar spune alții! Nu eu spun asta, nu eu...
Ia stați. Deci acuma, vreun prestator privat care nu a fost verificat...
A putut să-mi scormonească prin gunoi și să-l pună pe...
Pe...
- Pe Internet? - Scuze, doamnă, n-am vrut să fac asta.
- Tre' să iei sacii cu gunoi înapoi. - Da, doamnă.
Da' stați. Cum voi ști care sunt sacii dvs.?
Vreți să-mi spuneți cam ce chestii aveați prin saci?
- Putem discuta în particular o clipă? - Da, sigur.
- Ce... pula... - Nu știu.
- Grăbește-te. - Da, doamnă.
Deci cred că eu și spicherul vom pune capăt la asta.
Păi, PSUA știe că trebuie să ieșim din îngheț cât mai repede.
- Ne fute pe toți din toate direcțiile. - Da. Și, că veni vorba...
Doamnă...?
Mă văd cu Andrew.
"Vă vedeți"... cu el? În genul văzutului cu cineva la prânz sau la un joc de cărți?
Da! Da, da, da... Adică, luăm prânzul și apoi facem sex.
Cărți, nu cine știe ce. Știi tu, cam doar sex.
Doamne, Amy, îmi poți spune ce să fac?
- Sincer? - Da.
Îl aruncați peste bord, ca pe deșeul toxic care e.
- Vă va termina cariera. - Amy, fii serioasă.
E atât de bine... Tu nici n-ai idee. Ușurare de stres. Știi tu, endorfine...
Bun, atunci vedeți dumneavoastră... Vedeți cum merge.
- Nu, trebuie să-i pun capăt. - Da.
Dar nu pot...
Mă bucur că am discutat. Pe aceeași frecvență.
- Dar nu va trebui să ating gunoiul, nu? - Ba da, va trebui să-l iei în brațe.
M-ajuți să iau gunoiul, să-l punem în mașina ta,
îl ducem la reședință și eu te-ajut cu pașaportul.
- Voi vi-s ăia care vreți gunoiul înapoi? - Da, dl Walker?
- Da. - Bună, sunt Gary Walsh.
- O plăcere. - Jonah Ryan. Aripa de Vest.
- Deci: gunoiul nostru...? - Gunoiul "vostru"?
- Da, da, da... - E al meu acum.
Deci: mie ce-mi pică?
Domnule, asta-i problemă guvernamentală, deci ar fi mai bine dacă ați coopera.
Mă ameninți cumva, căpățânosule?
Fiindcă avem aici un compactor ce ia căcat și-l face cuburi.
Bun...
Ne scuzați un moment? Mulțumesc tare mult.
Ce dracu' faci? Trebuie să-i oferim ceva.
De ce nu te oferi să i-o sugi colo, lângă sticla reciclată?
Ar împrăștia niște efecte luminoase interesante, romantic, nu?
Păcat că nu vei merge la Londra.
Bun, fie, știi ce? Îi ofer un tur prin Aripa de Vest.
Plebeii se dau în vânt după asta. Atâta-i excită, că-i spun "Aripa Umedă".
- Deci asta-i lipsă de respect. - E o clădire, Gary. N-are sentimente.
- Are însă un spirit. - Nu, nu are.
Domnule, dl Walsh și cu mine am dori să vă oferim un tur privat și exclusiv
- ...al Aripii de Vest a Casei Albe. - Sigur, sună mișto.
- Super. - A, stai. Am spus "mișto"?
Voiam să-ntreb dacă credeți că-s fraier.
Ce ai vrea?
Aș vrea o vizită de la vicepreședintă. Aș vrea să-i ofer un tur.
Cred că ar prii afacerii: "Vicepreședinta salută compactarea căcatului".
Bun, o putem face, da.
Capitoliul SUA Biroul Spicherului
Frate, am și uitat cât e de frumos biroul ăsta, Jim.
E drăguț, nu-i așa? Da, scaunele fac o avere.
- Serios? - Incomode ca dracu', totuși.
- Este? - Da, da...
Păi, oamenii trăiau mai ales inconfortabil pe vremuri.
- Asta așa e. - Haine toate peticite...
Frig de-ngheți sau cald ca-n iad... Scaune tari și puțeau toate!
- Vremuri grele, vremuri grele... - Și-ncă vorbesc de anii '70!
- A-ha...! - Nu, mă refeream la secolul 18.
- Cu perucile, și așa mai departe. - Bun. Deci...
Cred că suntem tare aproape de un acord asupra bugetului.
Cred că mai trebuie să muți tu doar o țâricuță.
- O, eu nu mut nimic. - Nu muți nimic?
Nu cu dvs., doamnă. Dvs. ați fost atârnată la uscat.
Tocmai m-au sunat de la "Politico".
Au luat un interviu președintelui și mi-au cerut o reacție.
Tocmai acum? Despre ce vorbești?
- Nu știți? N-ați... Bun. - N-am văzut...
Vă voi citi cuvintele președintelui, fără intonație.
"Glisează pentru a o deschide".
"Selina Meyer e un administrator îndrăzneț și un bun VP".
"A făcut tot ce-a putut pentru a împiedica acest îngheț",
"lucrând ore lungi, dar a fost o decizie dificilă".
Subînțelesul, doamnă: ați eșuat.
Și sunteți blamată personal pentru acest îngheț guvernamental.
Bun, în primul rând, eu n-am sesizat un astfel de subînțeles.
Am auzit înțelesul cuvintelor, iar cuvintele pe care le-am auzit
sunt "VP îndrăzneț și de succes".
- A, nu cred că a spus "de succes". - Dar eu știu că a spus "de succes".
- Dar nu în cuvintele lui. - Ba sigur, tocmai mi le-ai citit.
- Reluăm? - N-ai decât!
- Scuze. - Da, recitește.
"Selina Meyer e un administrator îndrăzneț și un bun VP".
- Niciun "de succes". - Bun și de succes sunt sinonime.
- O trageți de păr. - Nu trag nimic de păr.
Cu asta și cu toate poveștile despre fostul dvs. soț,
cam multă otravă din direcția unui anume congresmen inamic.
- Roger Furlong...? - Dacă spuneți, pentru mine-i o prostie.
Doamnă Vicepreședintă, ați fost scoasă din acordul de buget.
E greu, dar mie nu-mi pasă. Înțelegeți acum de ce stăm pe scaunele tari.
Nici nu merită să te așezi.
Știi tu, Jim... Tu ești cu mult mai bătrân ca mine.
Dacă mori în următorii șase ani,
eu voi participa la înmormântarea ta
și voi citi un elogiu fiindcă PSUA mă trimite acolo în locul lui.
Și va fi plin de subînțeles.
Plin-ochi de subînțeles.
Păi, abia aștept aia. Da' stai, voi fi mort.
Sincer, Sidney, îmi privesc neplătitul ca pe o oportunitate.
- O, da... - Mai ies, încerc apa, văd fețe noi.
Deci spui că ai cariera-n băț. Și acum vrei ca tu și pizda ta uscată
să faceți bani adevărați din lobby pentru Petrol, nu?
- Bun-venit, domnilor. - Bună.
- Recomandarea zilei e sepia... - Stai o clipă, scumpo.
- Tu achiți nota, da? - Da, eu fac cinste.
Super. Voi lua cel mai scump aperitiv,
cel mai scump antreu și o sticlă de 200$ de șampanie.
- Da, domnule. - Știi ce, cred că eu iau ceva ușor.
- O salată cu pui și o cola fără zahăr. - Aiurea. Adu-i exact ca mie.
Și vom împărți șampania. E prima noastră întâlnire...
Soțul meu a fost ucis la 15 metri de un canton.
Asta-i cea mai imbecilă poveste. Adică l-a omorât ursu'?
Nu-i niciun pădurar prin zonă, din cauza înghețului.
Și încă urs negru. Aia-i partea ciudată. Ăia atacă rar oamenii. Tare ciudat.
Exact, exact asta voiam... Precis l-a întărâtat.
Precis l-a lovit cu vreun băț, sau a făcut vreo prostie.
A făcut mișto de el, sau l-o fi pus să danseze.
- Urșilor nu le place să danseze. - "Dansezi, te rog"?
- Nu-s urși fericiți în divertisment. - Sau o fi-ncercat să fută ursu'.
- Ca Grizzly Adams. - Iisuse...
- Vă simțiți bine? - Ne simțeam.
- Râdeți de moartea violentă a unui tânăr? - În mare, da.
Credeam că ești în neplătit, Kent.
Mi-am uitat căștile de amortizare de zgomot.
Deci ghici ce tocmai am auzit.
Eu nu-s aici. Ergo, nici urechile mele nu-s.
Bun. Citat din PSUA, în curândul său interviu din "Politico",
în care dă vina pe mine pentru înghețul guvernamental.
- Cum...? - Exact, "cum"?
- Era de așteptat. - "De așteptat"?
Te-aștepți să ți se lipească o foaie cu "Trage-mi una" pe cur? Te-aștepți?
Doamnă Vicepreședintă, tot respectul, dar e sarcina VP-ului dintotdeauna
s-o ia în cur pentru a-l scăpa pe președinte.
Da, stai să-ți spun eu ceva. Curul ăsta nu mai e deschis afacerilor.
Curul ăsta e strâns-încleștat. Eu nu-s pe post de diversiune.
Hai s-o ia președintele în cur. I-ar putea plăcea.
Bărbații și femeile de la putere nu s-au putut pune de acord cu nimic.
Tu faci mișto de mine... Acuma io-s de vină că l-a mâncat pe-un tont ursul?
- Pune-ți trupa de presă pe asta, da? - Da, doamnă.
Doamnă, asta-i în Minnesota, da?
Așa că guvernatorul Chung va sări pe asta ca ursu' la tonți.
Haideți cel puțin să ieșim în față cu ceva și să luăm legătura cu văduva.
Da. Ai auzit, Mike?
Văduva cu ursu'. Ia legătura cu văduva cu ursu'.
- Și legătura cu trupa cu presa? - Da, și legătura cu trupa cu presa.
Două lucruri. Sună la Cartea recordurilor.
A, nu, nu o face, fiindcă aia ar însemna trei lucruri.
- Deci chiar nu mănânci homarul ăla? - Nu, nu sufăr homarii.
Știi, Dan, te-am putea folosi.
Ai putea convinge niște futători de surori să-și vândă pământul prin Nebraska?
Vrem să trecem o conductă prin curtea lor din spate și pe ei nu-i prea încântă.
Vreți să goniți niște fermieri? Consideră-mă furtuna ta de nisip, amice.
Băi, frate, mi-ai făcut-o să zvâcnească!
Dar dacă vrei să-mi faci pula să danseze, spune-mi ce se petrece în biroul VP-ului.
Păi, știi că nu pot intra în prea multe detalii.
Sigur, sigur. Am putea... Ce zici să stabilim un soi de cod?
VP-ul va fi homarul. Amy, verdețurile. Zicem că Mike e morcovul.
Dan, tu poți fi crevetă. Vezi, Dan? Deja te fac crevetă.
Frate, aș vrea să fi comandat o farfurie cu netrebnici inutili.
Dar pleci la război cu oastea pe care o ai, nu?
Bun, cred că homarul se-mpacă acum cu fostul soț.
Verdețurile abia de se mai țin cu firea.
Mike... morcovul, se-neacă-n datorii.
Și crevetuța asta vrea să audă mai multe de treaba cu Nebraska.
- Vrei să mergi în grânarul țării, este? - Vreau să-i sparg, să vezi cum sparg.
Păi bate din botoșeii tăi rubinii și trezește-te-n pula mea.
Nu-i nicio treabă, Dorothy.
Dar sunt tare impresionat că ți-ai vinde toți tovarășii din biroul vicepreședintei.
Așa că de ce nu te duci să te guduri pe lângă Danny Chung?
Ăla-i căcatul auriu ce se ridică peste frișca din cupă acum.
Ție-ți plac căcații, nu, Dan?
Da. Nu, nu, nu, nu asta am zis. Ați înțeles greșit, pe bune.
Când am spus "vină", spuneam că "nu era vina soțului dvs.",
fiindcă urșii sunt flămânzi din fire. Înțelegeți ceva?
Alo? Alo...?
- Dna Doolittle era? - Da.
- Și? - Tare zguduită.
- Și normal. - Da...
Ce-i? Iisuse...
Amy, va trebui să-l trimitem pe Dan în Minnesota, să se ocupe de văduvă.
Dan e-n neplătit.
Da, știu că-i futut și neplătit, fiindcă eu l-am futut cu neplătitul.
- Și apropo, unde-i Gary? - Încă adună gunoiul.
Bun, dacă nu se-ntoarce curând, va trebui s-o dez-neplătim pe Sue.
Des-neplă...
- Va trebui s-o aducem pe Sue înapoi. - Bun.
Da. Și vreau să mă-ntâlnesc cu Furlong.
- N-ai să vezi. Nu intru-acolo. - Incredibil.
- O, Doamne! - Mă lași... Crezi că asta-i rău?
Stai pân-ajungi în Londra. Totul miroase a urină.
Chiar și mâncarea.
Bun, l-am găsit!
- De unde știi că-i al ei? - Gura. L-am găsit.
Doamne, bun-a mai fost pizza aia!
Știi, nu prea mănânc pizza, Roger, dar când o fac, mă face tare fericită.
- Mulțumiți chinezilor pentru asta. - Ce?
- Chinezii au inventat pizza. - Nu-i adevărat.
- Ba da, ei. - Ascultă, Roger, hai să vorbim
de poveștile astea despre afacerea lui Andrew cu pământ și relația noastră.
- Doamne, toate șoaptele, zvonurile... - Cine știe cine le tot scoate?
Chestia-i că-s cutii și cutii cu de-astea. Asta știu, e real.
La fel de real ca impotența lui Will.
- Nu cred că așa ceva se cuvine. - Nu-l deranjează, nu, Will?
- Indiferent, domnule. - Vedeți? Jucător de echipă.
- Da... - Da, am un...
Un pachet de cărți de joc tare impresionant, doamnă.
Nu mai spune... Îmi place să joc cărți.
- Vă place? - Da.
- Ce joc vă place mai mult? - Shanghai.
Aș fi zis că Fata bătrână.
- Vrei să jucăm La ciupeală? - Sigur.
- Păi de ce nu le etalezi? - Bun.
Damă. Cutiile de care am pomenit.
- Cutii pline cu gunoaie. - Așa...
Gunoaie explozive. Vătămătoare.
Da, mi-ați putea spune Murdar-Vătămătorul.
- Da, n-am să-ți spun așa. - Bine...
- Nu-ți spun. Care ți-e popa? - Ar putea fi vremea lui Chung.
Toți Dan-Chung-uiesc seara asta! Lui Danny îi plac cutiile.
Și apoi...?
Păi, nu pot prezice viitorul...
Roger Furlong, ia te uită, cât ești de sfios...
Chiar ești, frate. Ești un băiețel sfios. Și ce?
Ai face vreun fel de târg cu el? La asta te gândești?
Pentru vreun post superior în administrația lui?
S-a auzit de chestii încă și mai ciudate. S-ar putea întâmpla altele și mai ciudate.
Vrei să faci un târg cu mine? Să ai un loc în viitoarea mea administrație?
- Asta a țâșnit ca de nicăieri, nu, Will? - Ca un muson brusc în Goa, domnule.
"Muson brusc"... Ăia se prevăd cu săptămâni înainte, idiotule.
Auziți, ați văzut vreodată "Tăcerea mieilor"?
Da... Ăla m-a speriat de toți dracii.
Știu, e greu de crezut că există femei-agent în FBI.
- Glumesc... Glumesc... - Îmi place genul ăla de misoginism.
- Îmi place misoginism de-ăsta. - Cel mai tare.
- În fine, chestia-i că-s două personaje. - Așa...
Păreau atât de diferite, dar pot ajunge să se înțeleagă reciproc...
- Și chiar să lucreze împreună. - Știi ce? Înțeleg perfect.
Înțeleg perfect.
Dar pentru a fi limpede, Roger.
Tu nu ceri nimic și eu nu promit nimic.
- Bine... - Evident, nu pot spune nimic explicit.
Și nici tu. Înțelegi asta?
Will, înțeleg?
Da, domnule, înțelegeți.
Ai auzit ce am spus, Will?
Nu, doamnă.
- Jucător de echipă. - Da.
- Îmi place. - Da.
E pe drum, așa că le punem în mașina ei. Ai verificat uleiul?
- Nu, cine pula mea-și verifică uleiul? - Toată lumea...?
- A ajuns Sue. - Slavă Domnului.
- Mersi, Sue. - Cu plăcere, Gary.
- Salut, Shaun. Mă bucur să te văd. - Salut, domnilor.
Ia un sac, Sue. Vom fi căcăcioșii de Soprano.
- Nu-mi pune mizerie pe rochie. - Mizerie pe rochie, îmi place... Scuze.
- Plătești spălatul mașinii după asta. - În primul rând, fără atinse.
- Mersi. Și nu plătesc. - Bun, hai să terminăm odată.
Dumnezeule, eu n-am cum să-ncap aici.
Păi e mai mare ca pântecu' mă-tii, și pân' la 15 ani ai stat acolo.
- Dumnezeule... - Iac-așa...
- Dumnezeule, îl ating... - Ceva-i ud, ceva-i ud...
- Bun, gata. - Mi s-a pus pe legitimație!
- Grijă la picioare, Lurch. - Gata, băieți...
- Cine-și mai ia cupeuri? - Scârbos...
Apartamentul văduvei, Minnesota
Lumea va zice că n-ar fi trebuit să fie acolo, da-i mort, ce Dumnezeu!
Știu...
Știu, știu...
Mă tot gândesc la ultimele lui clipe.
Da...
Și, cum se ține văduva?
Plânge mult. Gen, căcălău de mult. E supărată, bărbat mâncat etcetera.
Da-i mare fan de-ai tăi, ar trebui să vorbești cu ea.
Nu știu, ar putea părea oportunist.
Dar eroii nu apucă să aleagă, ei sunt aleși.
Că veni vorba de aleși, ce mai face Dan.com/Egan?
- Încă-s un fan. - Așa și trebuie, Danny.
- Sunt bestial, ce pula mea. - Chiar ești.
Din nefericire, însă, Selina și Kent Davison sunt orbi la destinul meu.
Vezi, ei cred că încă suntem în anii '90. Eu gândesc ca-n anii 2020.
Ai vedere 20/20, nu?
- Zowie! - Ți-a plăcut?
- Vezi, de-ăștia vreau în echipa mea. - Îmi oferi o slujbă?
Nu, n-am nimic liber prea curând, dar voi avea.
Peste șase ani, noi doi, în Biroul Oval, comandând pizza și un atac aerian.
Strat subțire, cu focoase multe.
Îi aduc în pula mea pe Rolling Stones să-mi cânte-n sufragerie.
20/20, bre!
Doamnă?
Dan, ți-au expirat cele 15 minute de fără plată. Te vreau înapoi.
- În Bastardmobil. - Da...
Aripa de Vest
Nici nu mi-am dat seama ce bună eram la slujba asta,
până când altcineva n-a făcut-o atât de prost.
- "Diferit" nu înseamnă "prost". - Nu, prost e prost.
Bun, deci ce-avem astăzi pe masă? Întâlnirea aia cu NASA?
Nu, se pare că cei de la NASA a trebuit să reprogrameze.
Rahat. Voiam să-i văd pe cei de la NASA!
Gary, nici pe lună nu mai pășesc acum. Niște tocilari ce lucrează-ntr-un hangar.
Deci atunci ce avem?
O vizită la fabrica de prelucrare a deșeurilor din Fairfax?
Deci nici nu știu care-i cel mai deprimant cuvânt din propoziția aia.
Trebuie să mergeți să-i întâlniți pe ăia cu gunoiul.
Să faceți să pară că vă murdăriți pe mâini alături de omul simplu.
Niște poze pentru presă... O reclamă drăguță, eu am pus-o la cale.
- Intri-n neplătit, Mike. - Fără plată...?
Da, așa se și cheamă. Treci și semnează la masa lui Amy.
Încearcă-n pula mea să-ți închiriezi barca.
Uitați, doamnă, n-am avut de ales. Gary i-a promis gunoierului o vizită.
Gary n-ar face ceva atât de cretin, nu, Gary?
Păi, în anumite împrejurări, pentru un anume serviciu de salubritate...
- Da... nu, nu, înțeleg. Acum înțeleg. - Da, uf!
- Auzi, Gary. - Da?
- Intri-n neplătit. - Nu!
Îmi pare rău... O am pe Sue.
- Nu...! - Tre' să semnezi și tu la Amy.
Doamnă?
Gary a zis că mi-ați putea prelungi pașaportul tare rapid.
Deci, Gary, ieși de-aici. Tu du-te și te fute, Jonah.
Doamnă, sunt în echipa G8.
"Du-te și te fute", virgulă,
"Jonah", semnul exclamării!
Dar, doamnă, am ajutat cu gunoiul...?
A, ai ajutat cu...
Cu gunoiul?
Da, am ajutat cu gunoiul.
- Ă... Sue? - Da?
Ai putea lua legătura cu care-pula-mea de la Departamentul de Stat?
"Sus pălăria pentru matale, domniță"!
- Doamnă. - Da?
I-ați trimis în fără plată pe Gary și Mike cât eram eu la baie?
Da. Deci Sue-i noul Gary iar tu ești încă Amy.
- Da. - Da.
Salut, salut! Ce am ratat?
Trimite-n fără plată fără noimă din mulțime.
Amy, o vorbă?
Nu-mi spune te rog că te-ai cuplat cu văduva.
Spune-mi sincer. Încotro crezi că se îndreaptă Selina?
Ce te face să te-ndoiești de ea?
Căcatul cu pământul, căcatul de relație de fațadă, căcatul de îngheț.
Ai omis faptul că tocmai a făcut un târg cu Roger Furlong
și devine semi-dependentă de antidepresive.
Da, păi cum ar putea da greș?
Bun, Sue, să mergem.
Doamnă, îmi pare atât de rău că nu v-am putut-o aduce pe văduvă.
Da, aia a fost ceea ce aș numi o mare bulibășeală.
Ziarele sugerează că sunt responsabilă de moartea înspăimântătoare a unui bou.
Dar eu mă-ndrept spre o groapă de gunoi, deci e de bine, nu?
Păi, atitudinea e una bună.
Amy, de ce se ocupă toți ceilalți de imaginea mea, în afară de mine?
- Trebuie să facem ceva, Amy. - Bun.
Doamnă, haldina primește scurgeri contaminate la 10:15, fereastra-i scurtă.
Bun, vreau doar... Doar să mă gândesc...
Trebuie să gândim cu capetele doar un minut...
Poate să mă bagi la TV?
Păi, nu vrem la "Primul răspuns" cu Janet Ryland sau ceva, dar...
Ba da...! Da, asta-i o idee grozavă! Exact asta vreau să fac, Dan.
Bun, da, e exact... Știți ce? Cu cât mă gândesc mai mult...
Ea ar putea fi exact ce ne trebuiește. E respectată, dar nu-i periculoasă.
- E serioasă, maiestuoasă... - E bătrână și rece, iar eu, caldă și...
- Tânără? - Tânără, exact. Și sunt mamă...
Deci ar trebui s-o luăm și pe Catherine, sub pistol, dacă trebuie.
Și poate pe Andrew...
- Da! - Sincer, va privi toată America.
Dacă nu iese, ar putea fi sfârșitul întregii aventuri.
- Ei, hai... Câtă melodramă... - Tic-tac, tic-tac!
- Ora scurgerilor. - Da. Asta va fi o idee fantastică.
Deci sună la "Primul răspuns", pune treaba în desfășurare.
Trebuie să-i dez-răsplătim pe Mike și pe Gary.
- Să-i dez-neplătim - Asta am și spus, Amy.
Bun? S-aruncăm în asta cu cât de mulți oameni putem. Așa facem.
Veți vrea să purtați masca asta, în caz că-și schimbă vântul direcția.
Serios? Nu, nu cred. Cred că... Da, bun. De fapt nu-i o idee rea.
Mă bucur să te cunosc, Janine. Eroismul tău a fost o inspirație pentru noi toți.
Doamnă, am alocat exact trei minute pentru flecăreli, în timpul cărora...
- Bun, mersi, Sue. - După aceea avem exact 10 minute...
Ajunge, Sue. Sunt camere aici.
Dacă aș putea face ceva...
E atât de bine să auzi pe cineva spunându-ți asta...
Dacă ai nevoie, ai să primești. Domnul să te binecuvânteze.
Viața sălbatică din zonă... Mă întreb cum e afectată de dispozitivul ăsta.
Avem o groază de șobolani, dacă la asta vă referiți.
Păi se-nțelege, nu-i așa? Da, firește.
- Și a servit în Garda de coastă, nu? - Da, domnule!
Ar fi fost un mare privilegiu să-l fi cunoscut...
Și sunt sigură că tu știi, Joe, că la nivel național cheltuim cam 71$
pe tona de deșeuri pentru reciclare, dar 86$ pe tonă pentru colectare.
Ți se pare îngrijorătoare diferența asta?
Doamnă, eu doar bag în el lopata. Nu-i țin socoteala.
Bun...
Nu arată prea grozav, nu?
Depinde pe ce canal te uiți.
Cred că putem învăța cu toții din incredibila tărie pe care ai arătat-o.
- Ești însurat, Joe? - Da.
A... ce drăguț!
Traducerea: Reef addic7ed.com